Den här mannen är värd 500 dollar.
Och den här mannen tänker inkassera.
Han heter Jake Cahill och han är prisjägare.
-Du tar dem visst aldrig levande. -Inte när de är tre och jag är en.
-Vad glor du på, prismördare? -En ful fisk som snart får en smäll.
Amatörer försöker ta dem levande.
Amatörer lyckas sällan.
Död eller levande så är du bara ett dollartecken för Jake Cahill.
Torsdagar 20.30, bara på NBC.
Det här är Allen Kincade-
-på inspelningsplatsen för succéserien Bounty Law.
Om ni tror ni ser dubbelt ska ni inte skruva på tv:n, för ni ser rätt.
Till höger sitter huvudrollsinnehavaren Rick Dalton.
Och till vänster sitter Ricks stuntman, Cliff Booth.
Tack för att ni tar er tid att prata med oss.
Nöjet är på vår sida, Allen.
Berätta för tittarna vad en stuntman egentligen gör, Rick.
Jo, skådespelarna behöver göra mycket som är farligt.
Jake Cahill kanske blir skjuten och faller av hästen. Klarar jag det?
Ja, det gör jag, och det har jag gjort.
Men om jag landar fel och vrickar handleden eller stukar foten-
-kan hela produktionen gå i stå för att jag inte kan jobba i en vecka.
Cliff här ska alltså avlasta mig.
Skulle du beskriva ditt jobb så, Cliff?
Att jag avlastar honom? Ja, det gör jag väl.
Nästa vecka besöker jag The Dick Van Dyke Show-
-och komedisnillena Morey Amsterdam och Rose Marie.
Adjö från Allen Kincade i Hollywood.
Jag har saknat dig!
-Den blommiga. -Den blommiga, Ava.
Och den där lilla.
Duktig pojke.
LÖRDAG 8 FEBRUARI 1969
Gina, Gina, Gina!
Det ljuva ansiktet i dimman.
-Hej, mr Schwarz. -Hej, Gina.
Jag ska träffa en mycket stilig cowboy här.
Han väntar i baren.
Ser man på!
Jag har precis varit på en jävla filmfestival tillägnad Rick Dalton-
-så dig känner jag igen. Hit med kardan!
Nöjet är på min sida, mr Schwartz. Tack för att ni visar intresse.
Schwarz, inte Schwartz.
Förbaskat! Förlåt mig. Nöjet är på min sida, mr Schwarz.
-Säg Marvin. -Och du kan säga Rick.
Är det där din son?
-Nej, min stuntman Cliff Booth. -Trevligt att träffas.
Vi har jobbat ihop de två senaste säsongerna av Bounty Law.
Min bil är på verkstad, så han skjutsade mig.
Det var en stor fet lögn.
Rick blev av med körkortet efter för många rattfyllor.
Cliff kör honom överallt numera.
-Du är en bra vän. -Jag försöker.
Jag ska hälsa från min fru, Mary Alice Schwarz.
Så trevligt.
Tack så mycket.
Vi hade Rick Dalton-afton i vår filmsalong i går, med två filmer.
Det var både smickrande och pinsamt.
Vad såg ni?
35-millimeterskopior av Tanner och The Fourteen Fists of McCluskey.
Jag får hoppas att Daltonaftonen inte var för plågsam för dig och frugan.
Plågsam? Vad är det för prat?
Mary Alice älskar västernfilm. Vi såg på det hela tiden som nykära.
Och vi tyckte mycket om Tanner.
-Så trevligt. -Sen går hon och knyter sig.
Jag öppnar en låda Havanas.
Jag tänder en, häller upp en konjak och tittar på...
...The Fourteen Fists of McCluskey.
-Vilken film. Vilken film! -Ja, den är bra.
Så underhållande! Allt skjutande...
-Jag älskar det där. Dödandet. -Ja, det är mycket dödande.
Planen, mina herrar, är att vända på våra styrkor-
-und driva tillbaka de allierade till havet!
Hermann!
Öppna gardinerna.
Hade nån här beställt stekt surkål?
Brinn, nazistsvin!
-Det var väl du som höll eldkastaren? -Det kan du ge dig på.
Så det var du?
Ja, och det är ett sjukt jävla vapen. Man vill inte hamna i fel ände.
Jag övade med den där draken tre timmar om dagen i två veckor.
Inte bara för att det skulle se bra ut-
-utan för att jag var uppriktigt sagt skitskraj för saken.
Mike Lewis grillar skiten ur nassarna!
Fy fan, vad varm den blir. Kan man göra nåt åt det?
Det är en eldkastare, Rick.
Jag kom in tidigt på kontoret i dag-
-och såg två avsnitt av Bounty Law på 16 mm.
Jody Janice, efterlyst för boskapsstöld i Wyoming.
425 dollar, död eller levande.
Och du kom hit för att inkassera?
Jag vet inte ens var jag är. Det här stället var närmast.
Jag fick fatt på honom en bit utanför stan.
Prismördare...
Den här staden heter Janicetown.
Och gossen du dödade var Jody Janice.
Han var borgmästare Nathin Maxwell Janices yngsta son.
Vem är borgmästare Nathin Maxwell Janice?
Jag ska se till att presentera er för varandra när han dyker upp.
"Bounty Law"...
...med Rick Dalton.
Några lustigkurrar på arkivet gav mig en liten tv-inspelning med dig.
Ett gammalt piano spelar vild musik bak' gröna dörren
Vet inte vad de gör, men det är skratt i kubik
bak' gröna dörren
Jag vill så gärna komma in och se vad som finns bak' gröna dörren
Du har gästat några serier med fristående avsnitt de senaste åren.
Ja, jag håller faktiskt på med ett pilotavsnitt för CBS nu.
Serien heter Lancer. Jag spelar skurken.
Jag har spelat i Tarzan med Ron Ely, Land of the Giants, Gröna lyktan...
Och den där Bingo Martin med den där grabben Scott Brown.
Och ett avsnitt av FBI som sänds nu på söndag.
-Får du alltid spela skurk? -Ja.
Brukar de sluta med strid?
Inte Land of the Giants och FBI, men resten.
-Och då förlorar du? -Ja, så klart. Jag är ju skurken.
Det är ett gammalt knep som tv-bolagen kör med.
Vi kan ta Bingo Martin som exempel.
Med en ny kille som Scott Brown-
-gäller det att bygga upp tittarnas förtroende.
Då tar man in en kille från en nedlagd serie som skurk.
Och i slutet av avsnittet, när de slåss, vinner hjälten.
Men det tittarna ser är Bingo Martin-
-som spöar Jake Cahill.
Fattar du?
Nästa vecka blir det Ron Ely-
-och veckan därpå Bob Conrad i tajta byxor som får spöa dig.
När du har spelat sandsäck åt uppkomlingar i ett par år-
-så kommer det att påverka hur tittarna ser på dig.
Visst.
Så, Rick...
Vem ska spöa skiten ur dig nästa vecka?
Mannix? Mannen från U.N.C.L.E?
Tjejen från U.N.C.L.E?
Kanske Batman och Robin?
Ping! Pow! Choom! Zoom!
Där dråsar du i backen, och med dig din karriär.
Eller ska du resa till Rom, spela huvudrollen i västernfilmer...
...och vinna de jävla striderna?
Kvittot, señor?
Berätta nu, vad är det?
Det är officiellt nu. Jag är en föredetting.
-Vad är det för snack? Vad sa han? -Han sa som det var.
Förlåt.
Sätt på dig de här.
Låt inte mexikanerna se dig lipa.
Vad är du så upprörd över?
Insikten om att min trasiga karriär inte ens är värd att gråta över.
Fick du nobben?
Nej, han vill hjälpa mig göra italiensk film.
-Vad är problemet? -Att jag måste göra italiensk film!
Jävla skit!
Skit samma om jag lipar, ingen jävel vet ändå vem jag är.
Skit!
Helvete!
-Nu kör vi. -Kör hem mig, Cliff.
Över tusen kommunister rapporteras ha dödats i nya strider i Sydvietnam.
De amerikanska förlusterna uppges uppgå till minst hundra döda.
Jävla hippiedrägg.
Alltid är alltid för evigt
Så länge det enda är ett
Inom dig själv för din fader
Allt är ett, allt är ett, allt är ett
Du kan luta dig mot vår kärlek
Illusionen var blott en dröm
I Dödsskuggans dal ska jag finna dig
En solstråle visar min väg
Korvbröd!
Där ska vi finna, ett, tu, tre
Varken kläder, tårar eller hunger
Du ska se, du ska se, du ska se
Alltid är alltid för evigt
Så länge det enda är ett
Inom dig själv för din fader
Allt är ett, allt är ett, allt är ett
Uppåt i fem år.
Trampa vatten i tio år.
Och nu mot botten i racerfart.
Jag har aldrig haft nån karriär att tala om-
-så jag kan inte påstå att jag vet hur det känns.
Vad snackar du om? Du är ju min stuntman, för helvete.
Jag är din chaufför, Rick. Din passopp.
Jag klagar inte. Jag gillar att köra dig, att hjälpa till-
-och att passa huset i Hollywood Hills när du är borta.
Men det var länge sen jag var stuntman på heltid, och i mina ögon-
-är inte huvudroller i Rom ett öde värre än döden, som du verkar tycka.
Har du nånsin sett en italiensk västern?
-Det är hemskt. En jävla travesti. -Och hur många har du sett? En? Två?
Jag har sett tillräckligt. Ingen gillar spaghettivästern.
Stanna i LA och satsa på nästa pilotsäsong, då.
Jag är för osäker för att få napp på en pilot nu.
Screen Gems har knappast nåt gott att säga om mig.
-Bounty Law var din förtjänst. -Ingen förlåter den sista säsongen.
Hur jag än gör är jag alltid idioten som fick Bounty Law nedlagd-
-för att jag skulle ha en bräcklig jävla filmkarriär.
Min vän Tom.
-Har jag träffat honom? -Nej, och du skulle inte gilla honom.
Herrejävlar.
Det var Polanski.
Det var Roman Polanski.
Han har bott där i en månad, men det var första gången jag såg honom.
Det var som fan.
Vad har jag alltid sagt? När man tjänar pengar i den här stan-
-ska man köpa en kåk, inte hyra. Det har Eddie O'Brien lärt mig.
Har man en fastighet i Hollywood är man bofast, inte bara på besök.
Inte bara på genomresa. Man bor här, för fan.
Här går jag på knäna, men vem har jag som granne?
Han som regisserade Rosmarys baby, för helvete!
Polanski är stans hetaste regissör, kanske världens, och vi är grannar.
Vem vet vad som skulle kunna hända?
Jag kan vara ett poolparty från huvudrollen i en Polanskifilm.
-Känns det bättre nu? -Javisst. Förlåt för det där.
-Ge mig solglasögonen. -Kom och ta dem, din jävel.
Lugn, Audie Murphy...
Behöver du mig till nåt annat?
Nej, jag har många repliker att öva in till i morgon.
Då släpar jag mig hemåt.
-7.15. -7.15.
-Då ska du sitta i bilen. -Jajamän.
Hej.
Hej, gumman.
Kom då, gumman.
Hur har din dag varit?
Du ska se vad jag har med till dig. Vänta bara.
Titta vad jag har.
Det här är grejer, det.
Kom hit. Kom hit.
Hörde jag dig gny?
Vad har jag sagt om att gny? Gnyr man blir det inget käk.
Då åker det i soporna. Jag vill inte, men jag slänger det.
Förstått?
Okej.
...men han kom aldrig hem.
Okej, Peggy. Vad hände?
Jag vet inte. Vi hade det bra. Vi åt middag hemma hos mig.
Och sen, medan jag diskade, lekte han med Toby.
Och på klubben gick allt bra för Gabe.
Men plötsligt slog det om.
-Musiker är temperamentsstyrda. -Just det.
Rick Daltons repetitionsband börjar om fem, fyra, tre, två, en...
Pepe! In bakom baren, jag har en gäst här.
Johnny pratar spanska...
"Hur är bönorna?"
Jag har ätit värre.
Johnny pratar spanska... "Ska vi skåla?"
För min fru och alla mina älsklingar, må de aldrig träffa varandra.
Señor Madrid, vill ni göra mig och gästerna sällskap vid bordet?
Med nöje, monsieur Dakota.
Ta flaskan med dig.
Pepe kommer och sätter sig.
Var håller din chiliheta dotter hus med sin fela?
Hon sover.
Väck henne och säg åt henne att spela för mina gäster.
Sí, señor. Men gör henne inte illa den här gången, snälla ni.
Jag ska inte göra henne illa. Jag vill bara att hon ska spela.
Hon får en guldfemma om hon spelar för allt vad chilihjärtat förmår.
Vad har du mer hört om mig, Johnny?
Att du pressar Lancer hårt. Men han har pengar.
Förr eller senare anlitar han några revolvermän och ger igen.
Titta, de är här.
-Hej, gumman! -Hej!
Hur är det?
Cass!
Jag ska berätta nåt för dig.
Hon...var förlovad med honom.
Sen flög hon till Storbritannien...
...för att spela in film med honom...
...och bröt förlovningen med honom...
...och gifte sig med honom.
Sen flyttade de till Los Angeles...
...och blev oskiljaktiga alla tre.
Menar du det?
Varför det?
För att Jay älskar Sharon.
Och han vet...
...att lika säkert som Gud gjorde gröna små äpplen...
...så kommer polacken att sumpa allt en vacker dag, och då...
...kommer Jay att finnas där.
-En sak är i alla fall säker. -Jaså, vadå?
Sharon föredrar en viss typ.
Söta, korta, begåvade pojkar som ser ut som tolvåringar.
Ja...
Jag har aldrig haft nån chans.
SÖNDAG 9 FEBRUARI 1969
Far åt helvete, dr Sapirstein.
Jag tror tv-antennen blåste ner i natt.
Kan du fixa den medan jag gör ingen nytta i garderoben?
Det kan jag göra.
Kollar du med stuntkoordinatorn om jag ska jobba nåt?
Ja, det hade jag tänkt berätta...
Han är bästa polare med Randy som var koordinator på The Green Hornet.
Så det är nog ingen vits.
Om du inte behöver mig hämtar jag dig sen.
Jag behöver dig inte i dag. Laga antennen, så ses vi sen.
Hördu!
Du är Rick Dalton, för fan. Glöm inte det.
Hej. Jag heter Rick Dalton. Vet du var jag ska vara?
-De väntar nog på dig i sminkvagnen. -Och var är den?
Tillbaka samma väg som du kom, sen höger.
Herregud...
Rick Dalton!
Sam Wanamaker.
-Hej. Ursäkta det våta handslaget. -Ingen fara, jag är van från Yul.
Det var jag som rollsatte dig. Jag är överlycklig för att du är med.
Tack, Sam. Det uppskattas. Det är en bra roll.
Har du träffat Jim Stacy som har huvudrollen?
Nej, inte än.
Ni kommer att bli sprängstoff tillsammans.
-Det låter spännande. -Ja, det ska nog slå gnistor om er.
-Det här är Sonya, som är sminkös. -Hej.
Och det här är Rebekka, som är kostymör.
-Hej. -Goddagens.
Jag vill ge Caleb en helt ny look.
Inte som i gamla serier som Den stora dalen och Bröderna Cartwright.
Kläderna ska vara rätt i tiden. Inget anakronistiskt förstås-
-men var kan 1869 och 1969 mötas?
Det gäller i synnerhet dig, Caleb.
Till att börja med ska han ha mustasch.
En stor, hängande Zapatamustasch.
Och så vill jag att han har hippiejacka.
Nåt han kan gå till London Fog med och vara hippast på hela stället.
Vi har en Custerjacka med fransar längs ärmarna.
Färgar jag den mörkbrun kan han gå till The Strip med den i kväll.
Så ska det låta.
-Angående håret, Rick... -Ja?
Jag vill pröva en annan frisyr.
Nåt lite mer hippieaktigt.
Ska jag se ut som en hippie?
Kanske inte som en hippie, utan mer som en Hells Angel...
Jo, Sam...
Om jag ska vara utstyrd så, hur ska då tittarna känna igen mig?
Det hoppas jag att de inte gör.
Jag vill inte att de ska se Jake Cahill.
Jag vill att de ska se Caleb.
Jag har anlitat dig som skådespelare, Rick. Inte som tv-cowboy.
Du är bättre än så.
Det hade jag tänkt berätta...
Han är bästa polare med Randy som var koordinator på The Green Hornet.
Så det är nog ingen vits.
Tjena, Randy.
-Hej, Cliff. Så du är kvar hos Rick? -Jag är fortfarande kvar.
-Är han där inne? -Ja, knacka bara.
Ge honom kläderna. Vad gör det? Då finns han ju där om han behövs.
Jag måste prata med kostymassistenten och hon är en jävla subba, så...
Jag ber dig om hjälp, Randy. Om svaret är nej, säg bara det.
Det här är ingen jävla Andy McLaglen-film.
Jag har inte råd att avlöna folk som eventuellt kan komma till användning.
Jag har fyra man. Behöver jag fler måste jag få det beviljat.
Och jag måste ta hand om mina killar.
Om dina killar passade mig bättre skulle jag godta det-
-men du vet att det inte är så.
Han passar mig perfekt.
Du kan göra vad du vill med honom.
Kasta honom från ett hustak, sätt fyr på honom, kör på honom med en bil...
-Låt fantasin flöda. Gör vad du vill. -Rick...
Jag gillar honom inte.
Jag gillar inte hans vibbar.
-Har du nåt otalt med honom? -Lägg av nu.
Han dödade sin fru, för helvete.
Kom igen! Det där tror du väl inte på?
Jo, Rick. Det gör jag.
Min fru, som jag jobbar med, tror det också. Hon vill inte ha honom där.
Vilket jävla skitväder.
Skitväder på en skitbåt med en skitstövel.
Min syster sa: "Han är patetisk." Alla sa det, men jag trodde dem inte.
Så idioten är väl jag.
Ska du inte säga nåt? Vill du inte gräla?
Det vill jag, för jag har suttit i fyra timmar på den här skitbåten.
Han är krigshjälte, för fan.
Okej då, din jävel. Iväg till garderoben med dig.
Du får byta om, men om det inte blir nåt stuntjobb får du inte betalt.
Tack, Randy. Jag ska inte göra dig besviken.
-Du vet min fru, Janet... -Ja.
Håll dig borta från henne.
Jag beundrar Cassius Clay.
Jag beundrar att det i hans sport finns ett äkta stridselement.
När Cassius Clay möter Sonny Liston bröstar de inte bara upp sig.
Det är strid.
Två män som försöker döda varandra.
Om du inte vinner...
...dödar han dig.
Det är mer än idrott. Det är mer än Wide World of Sports.
Det är två krigare som strider. Det beundrar jag.
På kampsportstävlingar får man inte slåss så. Det är mycket frustrerande.
Man står inför en kille och vill ge honom vad han tål...
...men det får man inte.
Man ska hålla sig till en barnslig låtsaslek.
Cassius Clay, Sonny Liston, Joe Louis...
Den färgade boxaren, inte den där vita kickboxartönten.
De gör det som krävs av dem för att vinna.
De ger motståndaren så mycket stryk som behövs.
Men på kampsportstävlingar gör jag samma sak som de för att vinna.
Jag släpper lös all min kraft.
Jag dödar.
Vem skulle vinna om du mötte Cassius Clay?
-Det skulle aldrig hända. -Men om, vad skulle då hända?
Då skulle jag göra honom till invalid.
Kul...
Hördu! Vad heter du?
-Jag? -Ja, du.
Jag heter Cliff. Jag är Rick Daltons stuntman.
-En stuntman? -Ja.
-Du är snygg för att vara stuntman. -Ja, de säger det.
-Sa jag nåt roligt, stuntmannen? -Ja, faktiskt.
Vad var så roligt?
Jag vill inte ha bråk. Jag är bara här för att jobba.
Du skrattar, men jag skämtar inte, så vad tycker du är så roligt?
Jag tycker...
...att du är en liten man med stor käft och stort ego.
Du vore knappast mer än en smutsfläck i kalsingarna för Cassius Clay.
Det är du som har stor käft, min vän.
Jag skulle gladeligen täppa till den, särskilt här inför alla mina vänner.
Men mina händer räknas som dödliga vapen.
Om vi börjar slåss och jag råkar döda dig, hamnar jag i fängelse.
Det gäller för alla som råkar döda nån i slagsmål. Det kallas för dråp.
Snacket om dödliga vapen är bara en ursäkt för att slippa slåss.
Okej.
Vad sägs om en vänskapsmatch?
Inga slag mot ansiktet.
Bäst av tre. Den som golvar den andre vinner ronden.
Vi ska inte skada varandra, bara få den andre att dratta på ändan.
Det låter bra, Kato.
Han är faktiskt ganska känd, Bruce.
Han? För vadå?
Han dödade sin fru och slapp undan.
-Han? -Ja, han.
Inte illa, Kato.
Gör om det.
Hallå där!
Vad fan håller ni på med?
Det är huvudrollsinnehavaren, din idiot. Vad fan gör du?
Du har rätt. Förlåt, Janet.
Du kallar inte mig för "Janet", ditt arsel!
Vad händer, gumman?
Det som "händer", Randy, är att din patetiska hustrumördare till polare-
-spöar skiten ur Bruce.
-Hej, Randy. -Vad fan gör du, Cliff?!
Jag vill bara inflika att ingen spöade skiten ur Bruce.
-Han nuddade mig knappt. -Bucklan i bilen säger nåt annat.
Herregud! Vad fan har du gjort med min bil?!
Vad fan har du gjort med hennes bil?
Jag slängde in honom i den. Jag visste inte att den var hennes.
Av med scenkläderna, ta ditt pick och pack och dra åt helvete!
-Janet! Det här sköter jag. -Sköt det då, för helvete!
Cliff...
Av med scenkläderna, ta ditt pick och pack och stick.
Förståeligt.
Är du orolig för att jag ska skvallra för Jim Morrison-
-om att du har dansat till Paul Revere & the Raiders?
Är de inte coola nog?
Vad är det där för sjavig typ?
Kan jag hjälpa dig?
Hej, jag söker Terry. Jag är vän till honom och Dennis Wilson.
Terry och Candy bor inte här längre. Det är Polanskis hus nu.
Så han har flyttat?
Attans!
Vet du vart?
Nej, men Paul som äger fastigheten kanske vet.
Vem är det, Jay?
Ingen fara, gumman. Det är en vän till Terry.
-Ta vägen in där, bara. -Tackar ödmjukast.
Frun.
En timmes rast!
Jag vet att det är lunch, Rick, men du får inte äta på minst en timme-
-så att limmet kan torka.
Ingen fara, gumman. Jag har min bok.
Var ligger skurkarnas saloon?
Genom västernstaden, höger och sen vänster. Sen ser du den.
Tack, gumman.
Hej.
Skulle det störa dig om jag satte mig och läste bredvid dig?
-Jag vet inte. Skulle du störa mig? -Jag ska försöka låta bli.
Sitt.
Jag ber om ursäkt.
Ska du inte äta lunch?
-Jag har en scen efter lunch. -Jaså?
Mat gör mig okoncentrerad. Jag anser det vara skådespelarens plikt...
Jag säger "skådespelaren", för "skådespelerska" är ett nonsensord.
Det är skådespelarens plikt att sky det som kan hämma prestationen-
-och att eftersträva hundraprocentig effektivitet.
Det kan vi förstås aldrig uppnå, men det är avsikten som räknas.
-Vem är du? -Du kan kalla mig Marabella.
-Marabella vad? -Marabella Lancer.
Nej, vad heter du på riktigt?
På inspelningsplatsen föredrar jag att använda rollfigurens namn.
Det hjälper mig att leva mig in i berättelsen.
Jag har prövat båda. Jag är alltid lite bättre när jag stannar i rollen.
Och kan jag vara aningen bättre, så vill jag vara det.
Du är skurken. Caleb DeCoteau.
Jag trodde det uttalades "Caleb Dakota".
Jag är hyfsat säker på att det uttalas "DeCoteau".
DeCoteau.
DeCoteau. DeCoteau.
Vad läser du?
En biografi om Walt Disney. Den är fascinerande.
Han är ett geni, ett sånt som dyker upp vart femtionde eller hundrade år.
Hur gammal är du? Tolv?
Jag är åtta.
-Vad läser du, då? -En västernroman, bara.
-Är den bra? -Ganska.
-Vad handlar den om? -Jag har inte läst ut den än.
Jag var inte ute efter hela handlingen, bara andemeningen.
Den handlar om en kille som rider in vildhästar.
Det är hans levnadshistoria.
Han heter Tom Breezy, men alla kallar honom Easy Breezy.
När Easy Breezy var ung och snygg-
-kunde han rida in vilken häst som helst.
Han hade det i sig.
Men när han närmar sig 40 faller han och skadar höften.
Han blir inte invalidiserad eller så-
-men han får problem med ryggen som han aldrig haft förut...
...och har ont oftare än tidigare.
-Det låter som en riktigt bra bok. -Ja, den är inte så pjåkig.
-Hur långt har du kommit? -Halvvägs, ungefär.
Hur går det för Easy Breezy nu då?
Tja, han...
Han är inte bäst längre.
Inte på långa vägar.
Han börjar förlika sig med att vara lite mer...
...oanvänd...
...lite mer oanvändbar för varje dag som går.
Det är ingen fara, Caleb.
Det verkar vara en sorglig bok. Stackars Easy Breezy.
Jag gråter nästan själv, och jag har inte ens läst den.
Om 15 år eller så får du genomleva den.
Vad sa du?
Ingenting alls, stumpan.
Jag retas bara.
Vet du vad? Du har nog rätt om den här boken.
Den påverkar mig nog mer än jag ville kännas vid.
Jag gillar inte att bli kallad för sånt som "stumpan".
Men eftersom du är ledsen nu kan vi ta det en annan gång.
-Jag ska bara till Westwood Village. -Man får ta vad man får.
Hoppa in.
-Tack så mycket. -Ingen orsak.
-Lycka till med äventyret i Big Sur. -Tack så mycket.
ETT JÄRN I ELDEN
Hej.
Hejsan.
Hur kan jag hjälpa er, unga fröken?
Jag har beställt Thomas Hardys Tess av släkten d'Urberville, 1:a upplaga.
-I namnet Polanski. -Det kan man kalla bok, det.
Visst är den bra? Jag har just läst den. Det är en present till min man.
-Rick Dalton? -Jajamän.
Jim Stacy. Det här är min serie. Välkommen ombord.
Vi är glada för att ha ett proffs som du som skurk.
Jag var på håret att komma med i The Fourteen Fists of McCluskey.
Det säger du inte?
Det var ren tur att jag fick rollen.
Fram till två veckor före starten var rollen Fabians.
Men han bröt nyckelbenet i Mannen från Virginia, så jag fick rollen.
Jo, jag måste fråga...
Är det sant att du nästan fick McQueens roll i Den stora flykten?
-Hilts, inte sant? -Kapten Hilts.
-Sjutton rymningsförsök. -Arton.
Nej, jag provspelade aldrig och har aldrig ens träffat John Sturges.
Så nej, man kan nog knappast säga att jag nästan fick rollen.
-Tunnelman? Ingenjör? -Pilot.
Ett "flygaress", som de säger i amerikanska armén.
Men för ett ögonblick ska McQueen ha övervägt att stå över-
-och då stod tydligen jag med på en lista med fyra namn.
Har du andra planer?
Jag har inte sett Berlin än. Det ska jag innan kriget är över.
-Du och vilka fler? -Jag och tre George.
-Vilka tre George? -Peppard, Maharis och Chakiris.
Aj, det måste ha svidit!
Ja, men jag fick ju inte rollen. McQueen tog den.
Uppriktigt sagt hade jag aldrig nån chans.
-Tio dagars isolering, Hilts. -Kapten Hilts.
-20 dagar. -Visst.
Ni kommer väl att vara kvar här när jag kommer ut?
Arresten.
-En, tack. -75 cent.
-Och om jag är med i filmen? -Vad menar du?
Jag är med i filmen. Jag är Sharon Tate.
I den här filmen?
Jag spelar miss Carlson, klantmajan.
Det där är jag.
Det där är tjejen från Dockornas dal.
Det är jag, det. Tjejen från Dockornas dal.
-Verkligen? -Verkligen.
Rubin! Kom hit!
Det här är tjejen från Dockornas dal.
-Patty Duke? -Nej, den andra.
-Hon från Peyton Place? -Nej.
Hon som gör snuskfilm.
-Hon är med i filmen. -Sharon Tate.
Välkommen till Bruin, miss Tate. Tack för att ni besöker vår biograf.
-Vill ni komma in? -Får jag det?
Varsågod.
Tack.
-Får jag ta en bild? -Javisst.
Kan du ställa dig vid affischen så folk förstår vem du är?
Okej.
Tar du den?
-Förfriskningar? -Nej tack, det är bra.
Trevligt hotell ni har här.
Mr Helm?
Jag heter Freya. Välkommen till Danmark, mr Helm.
De här är till er. Kartor med sevärdheter.
Den här är också till er.
-Vilken årgång var det? -1949.
En mycket bra årgång.
-Jag ska stå till er tjänst. -Så vänligt av er.
-Finns det något ni vill att jag gör? -Ja, ett par saker.
Skulle jag kunna få min kameraväska?
-Oj, förlåt. -Ingen fara.
Förlåt för...
Välkommen till Danmark.
Det var inget dåligt hotell...
En halv flaska är bättre än ingen alls.
Stopp där, sopprot.
Jag heter inte Sopprot.
Vad gör du här?
Jag är törstig. Det är väl en saloon?
Ja, visst är det en saloon. Men du får inte komma in.
Mr Gilbert...
Låt inte mig hindra er från att tjäna pengar.
Jag vet hur uttråkad ni blir när ni får slut på stålar.
Men om jag var ni, mr Gilbert...
...skulle jag ta reda på vad sopproten heter.
Låt mig presentera er för varandra.
Det här är Bob Gilbert.
-"Affärsmannen"? -Det stämmer bra, det.
"Business Bob" Gilbert.
Och vem är han, Caleb?
En karl som heter Madrid.
Johnny Madrid.
Vem är Johnny Madrid?
Han är inte härifrån.
Vem är han, Caleb?
Det blir ni snart varse...
...affärsmannen.
Jag är redo när du är det, Gilbert.
¿Alguien más?
Johnny Madrid.
-När var det nu vi sågs senast? -I Juárez för tre år sen.
Kom in och ta dig ett glas.
I så fall...
-Får jag bjuda på ett glas, Caleb? -Visst, Johnny.
Mezcal, kanske? Som den där gången i Juárez.
-Många dog den dagen. -Ja.
Men vi hade roligt, inte sant?
Ja, det hade vi.
Efter dig, DeCoteau.
Pepe! In bakom baren, jag har en gäst här.
-Hur är bönorna? -Jag har ätit värre.
En dollar.
För min fru och alla mina älsklingar.
Må de aldrig träffa varandra.
Señor Madrid, vill ni göra mig och gästerna sällskap vid bordet?
Med nöje, monsieur DeCoteau.
Ta flaskan med dig.
Jaha, Johnny...
-Vad för dig hit till Arroyo del Oro? -Du känner ju mig, Caleb.
Pengar.
-Vem betalar? -Du, hoppas jag.
Och vad har du hört om mig?
Jag har hört om Lancers ranch och all boskap ni har approprierat.
Gott om mark, kor och pengar, ingen lag och ordning-
-och bara en gamling och några mexikanska drängar som försvar.
Var håller din chiliheta dotter hus med sin fela?
Hon sover.
Väck henne och säg åt henne att spela för mina gäster.
Men gör henne inte illa den här gången, snälla ni.
Jag ska inte göra henne illa. Jag vill bara att hon ska spela fela.
Replik? "Säg att hon får..."
-"Hon får en guldfemma..." -"Hon får en guldfemma..."
"...om hon spelar för allt vad chilihjärtat förmår." Tack.
Jag ska inte göra henne illa. Jag vill bara att hon ska spela fela.
Hon får en guldfemma om hon spelar för allt vad chilihjärtat förmår.
Seså!
Jaha, Johnny...
Vad mer har du hört?
Att du pressar Lancer hårt. Men han har pengar.
Förr eller senare anlitar han några revolvermän och ger igen.
-Replik, replik... -"Det kanske han redan har gjort."
Det kanske...
-Helvete! Jag sumpar allting, Sam. -Fortsätt, bara. Kämpa på, Rick.
Kan vi ta om det? Kan vi bryta?
-Säg bara repliken, för helvete! -Snälla Sam.
-"Det kanske han redan har gjort!" -Okej! Nu jävlar!
Du är laglös, Rick. Skärp dig nu.
Jag fixar det här.
-Kan vi backa lite? -Ja, vi tar det från början.
-Dra nytta av det där. -Det ska jag göra. Det ska jag.
Varsågoda.
Jag har hört att du pressar Lancer hårt. Men han har pengar.
Förr eller senare...
...anlitar han några revolvermän och ger igen.
Det kanske han redan har gjort.
Kanske.
Jag kanske inte gillar Lancer.
Jag kanske inte gillar hans stövlar.
Jag kanske inte gillar hur han trampar på folk med dem.
Vad fan var det där?! Herregud!
Fan!
Helvete.
För helvete, Rick. Du glömmer repliker och skämmer ut dig!
Du har krökat igen. Åtta whiskey sour, för helvete...
Jävla skit.
Du är ett patetiskt jävla fyllo som inte kommer ihåg sina repliker.
Jag har övat, men det märks ju för fan inte!
Du lallar som en babian...
Åtta whiskey sour! Tre eller fyra räckte inte, jag skulle ha åtta!
Varför?!
Du är ett jävla fyllo. Du krökar för mycket.
Varenda jävla kväll!
Nu får det fan räcka!
Nu slutar du dricka, hör du det? Lova dig själv att sluta dricka.
Visa den där jävla jäntan nu. Visa den där förbannade Jim Stacy.
Du ska visa alla jävlar här vad Rick Dalton går för.
Jag ska säga dig en sak.
Om du inte får till replikerna blåser jag skallen av dig i kväll.
Din hjärna kommer att stänka över hela din jävla pool.
Jag menar det, din jävel. Skärp dig nu.
-Bättre? -Jättebra.
Hej!
Hej.
Jäklar...
Fan ta dig, snutjävel!
Åh nej...
Tjena, snygging.
Tredje gången gillt.
Hur smakade saltgurkan?
Riktigt gott. Det var den fina sorten.
-Får man skjuts? -Vart ska du?
Jag ska till Chatsworth.
Chatsworth?
Går du Burbank Boulevard upp och ner tills du får skjuts till Chatsworth?
Turisterna kör mig gärna. Jag är höjdpunkten på LA-semestern.
Sen kan de dra historier om hippietjejen i Hollywood-
-som de skjutsade till filmranchen.
-Menar du Spahns filmranch? -Ja.
Är det dit du ska, till Spahns filmranch?
-Vad ska du dit att göra? -Jag bor där.
-Ensam? -Nej, med mina vänner.
Du och ett gäng vänner som är som du bor alltså på Spahns filmranch?
Ja.
Hoppa in, så kör jag dit dig.
Toppen!
-Kör ut på Hollywood Freeway. -Jag hittar.
Är du nån gammal cowboy som har spelat in film där?
Oj!
Jag blev bara förvånad över hur väl det stämde in.
En gammal cowboy som brukade spela in film på Spahns ranch.
Så du gjorde västernfilm på ranchen på den gamla goda tiden?
Om man med "den gamla goda tiden" menar tv för åtta år sen, så ja.
-Är du skådespelare? -Nej, stuntman.
Stuntman...
-Mycket bättre. -Varför det?
Skådisar bluffar. De läser bara upp repliker som andra har skrivit-
-och låtsas mörda folk i sina fåniga tv-serier-
-medan riktiga människor mördas varje dag i Vietnam.
Ska jag suga av dig medan du kör?
Hur gammal är du?
Va?
Hur gammal är du?
Oj...
Det var länge sen nån frågade mig om det.
Och vad är svaret?
Jaha, ska vi vara omogna nu?
Jag är arton. Känns det bättre?
Har du legg? Körkort eller så?
-Skämtar du? -Nej.
Jag behöver se bevis på att du är 18, men du har inget, för det är du inte.
Snacka om glädjedödare.
Det är du, det.
Jag är helt klart inte för ung för att knulla med dig.
Men du är helt klart för gammal för att knulla med mig.
Jag är för gammal för att hamna i fängelse för ett ligg.
Fängelset har försökt få fatt i mig hela livet.
När det väl lyckas ska det inte bero på dig.
Inget illa ment.
Är allt bra, vännen?
Hon mår bara bra. - Visst, stumpan?
Jag mår bra, Scott. - Så de har inte gjort dig illa?
Klart för tagning, mr Dalton.
Ett ögonblick.
Kriget...
Jag red med det brittiska kavalleriet i Indien...
Lancers män är här!
-Är gubben med? -Nada, men sonen är det.
Jaså, han från Boston.
Det vet jag inte.
-Är du från Boston? -Ja.
Det är han från Boston.
De andra får stanna där ute. Brodern kan komma in.
Du hörde honom, Boston.
Kom in, Boston.
Där ser du, vännen. Jag sa ju att de skulle förhandla.
Är allt bra, vännen?
Det är bara bra med henne.
-Visst, stumpan? -Jag mår bra, Scott.
-Så de har inte gjort dig illa? -Inte än.
Men det kan förändras...
...på ett ögonblick.
Var blev du halt?
I kriget.
Vilken sida?
Jag red med det brittiska kavalleriet i Indien.
-Vad hette regementet? -Bengaliska lansiärerna.
-Det var roligt. -Så roligt var det inte.
Fattar du inte? Bengalisk lansiär, som Lancer?
-Nu fattar jag. Det var ganska kul. -Ja.
Du vet väl att man blir hängd för kidnappning?
För att blåsa skallen av småflickor också.
Men de kan bara hänga mig en gång.
Jaha...
Kom du hit från Boston för att umgås, eller ska vi snacka pengar?
Hur mycket?
Jag kan få en hel del kycklingmole i Mexiko för 50 000 dollar.
-Det är mycket pengar. -Hon är mycket småflicka.
-Eller håller du inte med? -Jag håller med.
Vad händer nu?
Jag skickar ut en av grabbarna till er ranch för att dra detaljerna.
Men en detalj kan jag dra på en gång...
Jag vill inte ha mina 50 000 av nån boskapsfösande burritobuse.
Jag vill ha dem av gubben själv.
Murdoch Lancer ska ge mig 50 000 dollar...
...annars åker jäntan ner i en brunn!
Är det uppfattat, Boston?
Ja.
Då så, budbärargossen...
Kila iväg med budet.
Ge mig en ond, sexig Hamlet.
Gå in i känslan... Njut av den...
Tack!
Kära nån.
-Jag gjorde dig väl inte illa? -Nej då, jag har skydd.
Jag brukar kasta mig på golvet för skojs skull, även utan betalning.
Linsen är ren.
Rick, Rick, Rick... Hit med kardan!
Där satt det! Helt fantastiskt. Jag älskade det.
Ditt förslag att kasta ner flickan fungerade ju jättebra.
-Du ville ju ha Shakespeare, så... -Just det, jag ville bli skrämd!
-Onda Hamlet skräms! -Okej.
Och förresten...
"Boskapsfösande burritobuse", var tusan fick du det ifrån?
-Jag improviserade. -Underbart!
En trippel allitteration, det hör man inte ofta.
Okej, då var det klart.
-Inte en gång till? -Nej, det där var fantastiskt.
Då går vi vidare till bordellscenen.
Kulissbyte.
Det var det bästa skådespeleri jag har sett i hela mitt liv.
Tack.
Rick Dalton, för helvete.
En bil.
En främmande bil.
Gå och kolla, Snake.
Vem är det?
Jag vet inte än.
Det är en frän gul Coupe de Ville.
Håll ett öga på den.
Kom då.
Var fan är alla?
-Var är Gypsy? -I verkstaden.
-Hej! -Hej!
Kom och hälsa på min nya vän, Gypsy.
Det är nån gubbe i Hawaiiskjorta som har skjutsat hem Pussycat.
Släppte han bara av henne?
Nej, hon tar med honom för att träffa alla.
Säg till om han kommer hitåt.
-Välkommen till vår gemenskap! -Tack.
-Tack för att du skjutsade vår Pussy. -Ingen orsak.
-Vi älskar Pussy. -Ja, visst gör vi det.
Var är alla? Var är barnen?
Alla har åkt till Santa Barbara.
Charlie också? Har alla åkt?
Inte alla, men nästan alla.
Synd. Jag ville att Cliff skulle få träffa Charlie.
-Charlie skulle gilla dig. -Vänta, Angel!
-Kanske nästa gång. -Ja, du måste komma tillbaka.
-Okej? -Visst.
Hur ser det ut jämfört med dina glansdagar?
Det har förändrats.
Snyggt uppsuttet, Connie!
Jag red varje dag hemma i Tennessee.
-Varje dag? -Varje vecka, åtminstone.
Visst är hon rar?
Jag heter Lulu och det här är Tex.
Vi ska ta med er på en vacker ridtur i Santa Susana-kanjonerna.
-Du är visst en van ryttare, Curt? -Ja.
-Och du med, Connie? -Ja.
Kom hit, Tex.
Eftersom ni är vana ryttare ska vi se till att ha det roligt.
Är ni redo för att ha roligt?
Pussycat tog hit nån kille. Gypsy vill att du synar honom.
Visst.
Här kommer nån som du verkligen måste träffa.
En av våra favoritsöner.
Kom och hälsa på Cliff, Tex.
-Tjänare, Cliff. -Vilken del av Texas kommer du från?
Ett ställe du aldrig har hört talas om. Copeville.
-Har du varit i Houston? -Klart jag har.
Jag var på straffarbete där i två veckor. I augusti, dessutom.
Det låter ju inte så roligt.
Det var den sista snutkäken jag knäckte, det kan jag lugnt säga.
Ja...
Charlie kommer att gilla dig.
Hawaiikillen verkar vara schyst.
De pratar i all vänskaplighet.
Tex har kollat honom och rider vidare nu.
Säg till om han kommer hitåt.
-Äger George Spahn ranchen än i dag? -Ja, det är George som äger den.
-Bor han fortfarande här? -Ja.
-Bor han fortfarande...där? -Ja.
-Är han här nu? -Jag antar det.
-Har ni hans tillåtelse att vara här? -Så klart.
Och ni tar hand om honom?
Ja, vi tar hand om George. Vi älskar George.
Går det för sig att jag hälsar på en gammal vän?
-Du kan inte träffa honom nu. -Och varför inte det?
Han sover middag.
Han gör det så här dags.
Jag ska nog gå och se efter.
Man vet aldrig. Han kan ju ha vaknat.
Hawaiigubben är på väg hitåt.
Stick, allihop. Jag tar hand om honom.
Är du björnmamman här?
Kan jag hjälpa dig?
Det hoppas jag. Jag är gammal vän till George och tänkte säga hej.
Så trevligt av dig, men det passar tyvärr inte. George sover middag.
-Det var ju synd. -Ja, det var det.
-Vad heter du? -Cliff Booth.
-Hur känner du George? -Jag spelade in västernfilm här.
-När träffade du George senast? -För kanske...
...åtta år sen.
Jaha.
Jag visste inte att ni stod varandra så nära.
När han vaknar ska jag säga att du var här.
Jag vill gärna säga hej som hastigast, när jag ändå är här.
Jag har åkt långt och vet inte när jag kommer hit igen.
Jag förstår, men det är tyvärr omöjligt.
Omöjligt? Hur kan det vara omöjligt?
Vi brukar titta på FBI och Bröderna Cartwright på söndagskvällar.
George har svårt att vara uppe sent, så jag ser till att han sover middag.
Nu går jag in, rödtopp.
Jag vill se George med egna ögon.
Och den här...
...hindrar mig inte.
Okej.
Skyll dig själv.
Är han där inne?
Dörren rakt fram i hallen.
Du får nog skaka liv i honom, för jag knullade skallen av honom i morse.
Så han kan vara trött.
Och herr Åtta-år-sen...
George är blind, så du får nog berätta för honom vem du är.
Är du vaken, George?
George?
George!
Herregud!
-Hej, George. -Vad är det frågan om?
Ingen fara. Ursäkta att jag stör.
-Vem är du? -Cliff Booth.
Jag ville bara säga hej och höra hur du mår.
-John Wilkes...? -Cliff Booth.
Vem är det?
Jag var med i Bounty Law här, George. Jag var Rick Daltons stuntman.
-Vem då? -Rick Dalton.
-Bröderna Dalton? -Nej, Rick Dalton.
-Vem är det? -Han hade huvudrollen i Bounty Law.
-Och vem är du? -Jag var Ricks stuntman.
-Vilken Rick? -Det spelar ingen roll, George.
Vi har jobbat ihop. Jag ville bara kolla att allt var bra med dig.
-Det är det inte. -Vad är det för fel?
Jag ser ju inte ett skit. Duger det som fel åt dig?
Förlåt. De berättade det för mig.
-Squeaky skickade mig i säng. -Är det rödtoppen där ute?
Vad fan är det för fel på dig?
Först väcker du mig och nu låtsas du inte ha hört att jag är blind!
Hur fan ska jag veta vilken hårfärg tjejen har som är här hela tiden?
För all del, George.
Nej, för helvete!
Alla behöver inte en stuntman.
Jag vet inte vem du är...
...men det var fint av dig att komma och hälsa på.
Nu behöver jag somna om.
Jag ska se FBI i kväll.
Jag brukar se det med Squeaky. Hon blir förbannad om jag somnar.
Vad händer om hon blir förbannad?
Inget.
Jag vill bara inte göra henne besviken.
Så du har gett alla de där hippierna tillstånd att vara här?
Och vem fan är du?
Cliff Booth. Jag är stuntman.
Vi har jobbat ihop, George.
Jag ville bara se att allt var bra, att hippierna inte utnyttjar dig.
-Squeaky? -Ja.
Hon älskar mig.
Sug på den.
Sköt om dig, George.
För helvete...
-Jag fick skämmas för dig. -Ja, förlåt.
Hur gick pratstunden? Har vi kidnappat George?
-Det är inte ordet jag skulle välja. -Fattar du att allt är som det ska?
Inte direkt.
-Det här var ett misstag. Åk din väg! -Jag är på väg.
George är inte blind! Det är du som är blind!
Har du gjort det där?
Bilen är inte min, vet du. Den är min chefs.
Om nåt händer med chefens bil får jag problem.
Tur för dig att han har ett reservdäck.
Byt det.
Dra åt helvete.
Mina damer...
Ett steg till och tänderna ryker.
Byt det.
-Får jag torka ansiktet? -Nix. Däcket först.
Sundance!
Ta en häst och rid och hämta Tex.
Tex! Tex!
-Hawaiigubben spöar Clem. -Den jäveln!
Jag avlöser Tex. Den här vägen.
Hur är det med dig, Clem?
Ska du med in och se på FBI?
Ja, jag tänkte det. Jag har ett sexpack och vi kan beställa pizza.
Det är tre mil till Pendleton, Willard.
Med lite tur hinner vi hem till El Toro innan ungarna har lagt sig.
-Jag köpte en syradoppad cigg i dag. -Jaså?
Vill du köpa en syradoppad cigg?
Ja...
Om jag ska trippa vill jag göra det här, inte hemma hos mig.
Jag lägger den här. Rök den inte av misstag.
Rök den om du vill, men spara lite till mig.
Nej, jag vill inte ha nån syra. Min sprit behöver inget sällskap.
Nu kommer jag, nu kommer jag.
-Vad är det, korpral? -Vi har en lastbil efter oss.
Kanske en bonde som har bråttom nånstans.
Jaha...
-Kör så fort du kan, du. -Ska bli.
-Är det kustvägen? -Ja, i Malibu.
Puerco Canyon eller nåt sånt.
Aj då, nu smäller det...
Pang!
Mitt i nyllet.
-Snyggt hoppat. -Tack.
Döing nummer två.
Det var en bra vinkel.
Den där är ett riktigt kräk.
Det är Bobby Hogan. Han är schyst.
Här kommer min stora FBI-stund...
-Alla är döda. -Bra.
Michael Murtaugh STÖLD AV STATLIG EGENDOM
Michael Murtaugh... Michael Murtaugh...
Buongiorno, Sergio.
Slå på sjuan. ABC. FBI.
Jag tittar på din Nebraska Jim i detta nu.
-Vad tycks om tuggummit? -Tufft.
Kvällens avsnitt GATORNAS TYSTNAD
Förutom när Rick Dalton kommer med hagelbössan.
Det kan du ge dig på.
ETT HALVÅR SENARE
FREDAG 8 AUGUSTI 1969
-Det ser ljuvligt ut. Tack. -Varsågod.
Efter lunchmötet på Musso & Frank-
-fick Marvin in Rick i den italienska filmbranschen.
Rick Dalton. Marvin Schwarz här. Ett ögonblick.
-Hennessy XO med is. -Ska bli, mr Schwarz.
Två ord: Nebraska Jim. Sergio Corbucci.
Nebraska vad? Sergio vem?
-Sergio Corbucci. -Vem är det?
Världens näst bästa spaghettivästernregissör.
Hans nya projekt heter Nebraska Jim, och tack vare mig överväger han dig.
Rick fick rollen och gjorde en övertygande Nebraska Jim-
-som platsade väl i Sergio Corbuccis galleri av antihjältar.
Rick älskade skvallerfotografernas intresse-
-för honom och motspelerskan Daphna Ben-Cobo.
Det räcker så.
Han älskade maten så pass att han gick upp sju kilo.
Men han älskade inte italienarnas sätt att göra film.
Han tyckte det var befängt att låta alla tala egna språk och sen dubbas.
Marvin fick in Rick i tre andra italienska produktioner i Rom.
Hans andra västern var Kill Me Quick, Ringo, Said the Gringo-
-med Joseph Cotten, av Calvin Jackson Padget, alias Giorgio Ferroni.
Den tredje var en italiensk-spansk samproduktion med Telly Savalas.
Red Blood, Red Skin regisserades av Joaquín Romero Marchent-
-och byggde på Floyd Raye Wilsons The Only Good Indian Is a Dead Indian.
Den fjärde var en James Bond-kopia med titeln Operazione Dyn-O-Mite-
-av Antonio Margheriti.
Sammantaget blev Ricks halvår i Italien ganska lukrativt-
-även om hans flådiga våning i Rom slukade en stor del av inkomsten.
Så Rick återvänder till Hollywood med Pan Am-
-med fyra nya filmer under bältet, lite pengar på fickan-
-och sin purfärska italienska hustru, stjärnskottet Francesca Capucci.
Där han susade fram i luften mot ett nytt liv och en oviss framtid-
-visste Rick inte riktigt vad som väntade.
I turistklass, med en bottenlös bloody mary-
-satt Cliff Booth, även han på väg hem till Los Angeles.
Han hade hållit Rick sällskap hela halvåret i Italien.
Men inför hemfärden hade de gjort upp en sak.
Jo, så här är det.
Med...
Med min nya fru...
...har jag inte råd med dig längre, Cliff.
Jag har knappt råd med huset. Planen är att sälja det-
-köpa en lägenhet i Toluca Lake, och leva på pengarna.
Förhoppningsvis får jag napp nästa pilotsäsong.
-Det låter som en bra plan. -Ja.
Då vet jag om jag har nån karriär att tala om.
Om jag är en gedigen Los Angeles-bo, som Eddie O'Brien uttryckte det-
-eller ett steg närmare att flytta hem till Missouri.
Så efter den här Europavistelsen...
...tar vår historia slut, Cliff.
De här fyra italienska rullarna, efter nio år ihop-
-skulle alltså bli Ricks och Cliffs sista rodeo.
Cliff vet inte vad han ska göra. Det enda de båda två vet säkert är-
-att de i kväll ska ta sig en gammal hederlig fylla.
När planet landar i El Segundo tar en tidsepok slut för dem båda.
Och när man når vägs ände med en vän-
-som är mer än en bror och snudd på en hustru-
-är en rejäl bläcka det enda sättet att ta farväl på.
-Gillar du det? -Helt underbart.
Var vill du ha den?
KL. 12.30
Hallå?
-Hej, det är Joanna och barnet. -Kom in!
Hej! Hur är det, gumman?
-Det är ju snart dags! -Jag vet!
Det här är barnkammaren. Visst är det fint?
Jag är sprickfärdig.
KL. 15.00
KL. 17.00
Tack, Gillian.
Hej då, Brandy.
Sharon lät två vänner flytta in på Cielo Drive-
-medan Roman förberedde sin nästa film i London.
Voytek Frykowski, en gammal vän till Roman från Polen-
-och flickvännen, socialassistenten Abigail Folger-
-arvtagerska till Folgers kaffeimperium.
Den kvällen åt Sharon middag med sina två gäster, och Jay förstås-
-på den berömda mexikanska krogen El Coyote på Beverly blvd.
-Vad händer borta på porrbion? -Det är premiär.
-Har porrfilmer premiärer? -Ja, och de är roliga.
Vid 20.30-tiden anlände Rick och Cliff-
-till den berömda mexikanska krogen Casa Vega i dalen på Ventura blvd.
-Minsann, kobran själv... Hej, Doug. -Hej, Rick. Fint att se dig.
Hur mår frugan?
Jag skojar bara.
Brandy var hemma hos Rick och vaktade den vackra sovande kvinnan-
-i väntan på att Cliff och Rick skulle komma hem...
...och den jetlaggade Francesca sov.
Men du får väl bara betalt för dagen du klipper honom?
Nej, jag får tusen dollar per dag. Tusen dollar för ankomstdagen...
På El Coyote hade alla trevligt och drack margarita, förutom Sharon-
-som hade drabbats av en släng graviditetsmelankoli.
Det visade sig senare ha varit årets varmaste kväll-
-vilket fick henne att känna sig mäkta gravid på de värsta sätten.
Han fick det gjort.
Nej, han fick det inte bara gjort.
Han fick lika mycket tid som alla andra regissörer-
-men han utnyttjade den bättre.
Rick och Cliff drack så mycket på Casa Vega-
-att de lät Cadillacen stå och tog en taxi hem.
...den bästa och mest underskattade actionregissören genom alla tider.
Vid 22-tiden återvände Sharon och vännerna hem.
Du har druckit säkert 19 margarita.
De fyra umgicks en stund till. Abigail spelade till och med piano.
Sen drog hon sig undan för att röka på och läsa. Det var vid 23-tiden.
Ungefär samtidigt låg Voytek i soffan och tittade på amerikansk tv-
-och tänkte på hur mycket bättre det var än polsk tv-
-och rökte en stor joint.
Vid 23.10-tiden bytte Sharon om till myskläder.
-Känns det bättre? -Avsevärt.
Strax efter 23.45 släppte taxin av Rick och Cliff utanför huset.
Tack. Det här blir bra.
Grazie, amigo.
-Vad blir jag skyldig? -Tre dollar.
Brandy blev glad att se dem.
Tack.
Mer margarita!
Framåt midnatt började den stupfulle Rick Dalton göra frozen margarita.
Okej då.
Vi tar en promenad.
Samtidigt fäste Cliff ett koppel vid den förväntansfulla Brandys halsband.
Dig kommer jag ihåg.
-En syradoppad cigg, hur funkar det? -Man röker den och blir hög.
-Hur mycket? -50 cent.
50 cent.
Hippietjejen, 50 cent...
Kan det vara dags i kväll?
Varför inte?
Nu bär det av...
Vår polska vän sa att det här var årets varmaste dag.
Även om han sa det kan det faktiskt stämma.
För helvete...
Det är privat väg, för fan.
Med den fastighetsskatt som jag betalar...
En drös hippiejävlar.
Vad i helvete?!
Hallå där!
Ja, ditt arsel, jag snackar med dig!
Tror ni att ni kan komma här och föra oväsen mitt i natten?
Det är privat väg!
Vilka är ni? Vem ska ni träffa här?
-Ingen. Vi har bara åkt vilse. -Vilket skitsnack.
Ni ville bara ha en mörk väg att röka gräs på.
Laga ljuddämparen till nästa gång!
Förlåt att vi störde er.
Ni hör inte hemma här.
Få bort det här jävla åbäket från min gata!
Hördu!
Dennis Hopper! Kör iväg skrothögen!
Låt mig bara få vända.
Du kan backa, pappskalle, men kör iväg och gör det nu!
Sluta skrika. Ta det lugnt. Vi ska köra.
Vad fan glor du på, din rödhåriga jävel?
Om ni kommer hit igen ringer jag polisen!
Äckliga hippiejävlar.
Han kan sitta i sin kåk och tro han vunnit.
Men han har sett oss. Han är vaken. Alla är vakna.
De lyssnar på musik! Alla är vakna, för fan!
-Vad sa Charlie? -Han sa...
"Åk till Terrys gamla hus och döda alla som är där."
Ni hörde honom själva. "Gör det häxlikt", sa han.
Antingen sa han det eller så ljuger jag.
Är det nån här som påstår att jag ljuger?
Du då, påstår du att jag ljuger?
-Nej, så klart inte. -Bra.
Vänta, var det där Rick Dalton? Han i Bounty Law.
-Jake Cahill? -Ja, det var Jake Cahill.
Vänta nu... Var det Jake Cahill som precis skällde ut mig?
Han var äldre, men jag tror det.
-Vem är Rick? -Skärp dig, Sadie!
Rick Dalton spelade Jake Cahill i tv-serien Bounty Law på 50-talet.
Förlåt att jag inte vet vad alla fascister på tv på 50-talet hette!
Jag fattar inte att den där jäveln var Jake Cahill.
Jag hade en Bounty Law- lunchlåda som barn. Min favorit.
Lyssna på det här.
När vi har trippat har jag utforskat en tanke.
Häng med. Vi har alla vuxit upp med tv, eller hur?
Och om man är uppvuxen med tv är man uppvuxen med mord.
Allt på tv som inte var I Love Lucy handlade om mord.
Så min tanke är att vi ska döda dem som lärde oss döda.
Jag menar, var är vi nånstans? Vi är i Hollywood, för helvete!
Här bor de som en hel generation har vuxit upp med att se mörda.
Och de bor svinlyxigt!
Fan ta dem, säger jag! Skär av dem kuken och tvinga dem att äta den!
Vilken bra idé, Sadie.
Är ni redo att slakta svin?
Vänta.
Förlåt. Jag glömde kniven i bilen.
Får jag hämta den?
Ja, visst.
Vänta.
Jag har låst bilen. Du behöver nycklarna.
Det förstås. Tack.
Jag kommer strax.
-Skynda dig. -Ja, ett ögonblick bara.
Jävla subba!
Lugn! Vi står precis vid ett hus.
-Vad gör vi nu? -Det vi kom hit för att göra.
Sen delar vi på oss och liftar hem. Fler frågor?
Okej, svinslaktare. Nu slaktar vi svin.
Nån är visst hungrig.
Då så...
Matdags.
Soffan, Brandy.
Och gå ingenst...
Jäklar...
Tåget har lämnat stationen.
Dålig idé.
Gå och se om man kommer in från baksidan. Iväg med dig.
Jag gör mitt bästa med tanke på omständigheterna.
Jag vill inte tjafsa i kväll.
Kan jag hjälpa er?
Helvete...
Hur många andra är det här?
Bara en som sover där inne.
Ta med honom till vardagsrummet.
Och om han säger nej?
Det är du som har kniven. Hämta honom!
Ni är riktiga, va?
Jag är lika riktig som en donut, din jävel.
-Gå till vardagsrummet. -Vad är det frågan om?
-Gå! -Okej!
-Vem fan är det där? -Inte vet jag.
Francesca.
Jag känner igen er, alla tre.
Spahns ranch!
Spahns ranch, ja.
Jag minns inte vad du hette, men jag minns håret.
Och jag minns ditt vita, lilla ansikte.
Och du satt på en pålle! Just det.
Du är...
Jag är djävulen och jag är här för att förrätta djävulens värv.
Nej, det var nåt löjligare, som... "Rex".
-Skjut honom, Tex! -Tex!
Helvete!
För fan!
Hördu.
Hur vågar du komma in i mitt hem, din jävel?!
Jäklar...
Vad i helvete?!
Herregud!
Herrejävlar.
Francesca! Älskling!
Vad var klockan när ni tog kontakt med inkräktarna?
-Det var runt midnatt. -Hur vet ni det?
Jag stod i köket och blandade margarita...
Jag hörde en bil med trasig ljuddämpare.
Jag tittade på köksklockan och såg att det var midnatt.
-Exakt 00.00? -Det kan ha varit 00.05 eller så.
Och ni såg dem inte igen förrän kvinnan anföll er i poolen?
Nej.
Vad gjorde förövarna?
"Förövarna"? De var hippiejävlar.
Två av dem stormade in genom ytterdörren.
Hippiekillen sa att han var djävulen. Han sa:
"Jag är här för att göra... djävulsgrejer."
Inte ordagrant, men...
-Djävulsgrejer? -Ja, djävulsgrejer.
Och så bär det iväg...
Vänta lite.
Vilket sjukhus ska du till, Cliff? Jag kommer dit.
Du behöver inte komma dit. Gå och ta hand om frugan, du.
Hon tog precis fem sömntabletter. Hon lär sova till Columbusdagen.
Ni får säkert lov att komma tillbaka för att väcka henne.
Jag dör inte. Jag kanske blir halt, men än ska jag inte dö.
Inte ska du sitta i nåt väntrum när du kan lägga dig naken hos din donna.
Kom och hälsa på i morgon. Ta med bagels.
Men ta gärna hand om Brandy. Hon är skärrad och vill nog sova hos dig.
Hon sover redan hos Francesca. Du kanske aldrig får tillbaka henne.
Nu måste vi åka.
Vi ses i morgon då, Cliff.
Hördu!
Du är en bra vän, Cliff.
Jag försöker.
Ursäkta...
Hej. Jag heter Jay Sebring och är paret Polanskis vän.
Du är Rick Dalton, va?
Ja, jag är Rick Dalton. Jag bor här bredvid.
Ja, jag säger till Sharon att hon bor granne med Jake Cahill.
Om hon vill sätta ett pris på Romans huvud kan hon bara gå till grannen.
Det säger du inte...
Vad fan hände?!
Ett gäng hippiegalningar bröt sig in i mitt hus.
-Skulle de råna er? -Ingen jävla aning. Kanske det.
Eller så hade de snedtänt, men de försökte döda min fru och min polare.
-Herregud, på riktigt? -Ja, som fan.
Min polare och hans hund dödade två av dem, och sen...
-Ja, den sista satte jag fyr på. -Satte fyr på?
-Ja, jag knaperstekte subban. -Hur då?
Tro det eller ej, men jag har en eldkastare i skjulet.
-Från Fourteen Fists of McCluskey? -Ja!
Ja, precis. Och den funkar fortfarande, gudskelov.
Mår alla bra?
Inte hippiejävlarna, det är en sak som är säker.
Men jag mår bra. Min fru mår bra. Vi är bara lite skärrade.
-Herregud, vad obehagligt. -Ja.
Jay, vännen? Är allt som det ska?
Ja, nu är allt bra. Några hippier bröt sig in hos grannen.
Herregud, vad obehagligt. Mår alla bra?
Jag pratar med grannen om det nu.
Rick Dalton?
Ja, det är jag, det.
Hej på dig, grannen.
Mår alla bra?
Ja, Sharon. Alla mår bra.
-Mår du bra? -Ja, tack för att du frågar.
Vill du komma upp på en drink och träffa mina vänner?
Javisst. Tack.
Hurra! Jag öppnar grinden.
-Trevligt att träffas. -Jay Sebring.
Nöjet är helt på min sida.
Vilken natt du verkar ha haft.
Hej, det här är Rick Dalton, mer känd som prisjägaren Jake Cahill-
-med ett meddelande från Red Apple Cigarettes.
Jag har rökt Red Apple i många år.
Eftersom tobaksbolaget Red Apple har funnits sedan 1862-
-röker Jake Cahill också Red Apple.
På Jakes tid var Red Apple löstobak, så han fick rulla själv.
Men numera är Red Apple fabriksrullade.
För det bästa blosset med den bästa tobaksmaken-
-och som svider mindre i halsen än någon annan cigarett utan filter.
Så ska en cigarett smaka.
Bättre bloss, mer smak, mindre sveda i halsen.
Det är Red Apple, det.
Håll utkik efter mig i helfigur som Jake Cahill-
-där Red Apples tobaksprodukter säljs.
Ta ett bett så känns det rätt.
Ta ett bett i en Red Apple.
Hälsa från Jake.
Tack.
Den här ciggen smakar skit.
Och vem valde det här fotot? Jag har ju dubbelhaka!
Är det ingen som märker sånt?
Undertextning: Karl Hårding